Ha tél, akkor legyen tél!
Így szól a közmondás, amit az idén sokszor hallottam az emberek között emlegetve, mivel a decemberi havazás és a nagy hideg már január elején gyorsan elment, és felváltotta az enyhe időszak, ami csak a betegségek terjedésében tudott hasznot hozni. Néha tavaszt idéző időjárásunk volt január és február hónapban, és ezt egyes földművesek kihasználták földjük megmunkálására. Zúgott a határ a traktorok működésétől, és szépült is a vidék, mivel a búza szépen zöldell, a frissen szántott föld pedig az egyenletesen elmunkált és gondozott területet mutatja az arra járóknak. Egy dolog, aminek ebben az enyhe időnek örültem és újból megfigyeltem az, hogy sok ködös napunk volt. Már az elmúlt esztendőben megfigyeltem, hogy a ködös napok után a századik napra csapadék esett. Tehát számításaim szerint a januári és február elejei ködök csapadékot hoznak április közepétől május közepéig, ami remélhetőleg aranyat ér a földbe vetett-ültetett magoknak. Ha ez mind megvalósul, akkor remélhetőleg lesz az idén termés, de a végső örömre csak a betakarítás után kerülhet igazán sore. Addig még sok ködös és csapadékos időre van szükség.
Mindenesetre az enyhe tél ellenére mégis történtek fontos események vidékünkön, melyek az egész közösséget érintették. Mindjárt a legelején január 14-én az adai Vöröskereszt aktivistái 20 darab élelmiszer- és tisztálkodási csomagot osztottak szét a rászoruló családoknak mindhárom településen. Valkai soron és Völgyparton személyesen vitték el az érintetteknek, Törökfalun pedig a helyi közösség épületében adták át a meghívott személyeknek. Mindez kicsi és csekély segítség, de azok számára, akik kapták, nagyon is sokat jelentett.
Az év eleje a nagyböjt kezdetéig báli hangulatban szokott elmúlni. A téli időszakban, a holt szezonban szórakozzanak egy kicsit az emberek. Tejbált szerveztek a törökfalui tejtermelők január 19-én, melyen a csantavéri Gebi és a szabadkai tejgyár vezetőségének tagjai is részt vettek. A báli hangulatot a helybeli Harmónia együttes biztosította, és a sok szépen dekorált tombolanyeremény tetőzte. Az Ifjúsági terem telve volt résztvevővel. Jól érezték magukat, úgyhogy reggel még a szavaztató bizottságot is megvárták, akik a szerbiai elnökválasztás lebonyolítására érkeztek. A mulatozó kis csoport még reggeli 8 óráig dáridózott, de már kint az épület előtt.
A törökfalui nőaktíva batyubált szervezett január 26-án úgyszintén az Ifjúsági teremben, ahova batyuval mentek a résztvevők, tartalmát az est alkalmával el is fogyasztották. Már hagyománnyá vált ez a bál, most is sokan voltak rajta, és jól érezték magukat, mivel a megszokott idős zenekar nyújtotta hangulat nagyon jó volt.
Még egy hagyományos bál volt, éspedig szám szerint a 9. Suli-buli, amit a Cseh Károly Általános Iskola törökfalui dolgozói szerveztek. Itt is a Harmónia együttes adta meg a zenei hangulatot. Az idei bevételből az intézmény udvarát szeretnék körülkeríteni a település, illetve a diákjaik számára.
A bálok között egy nemzeti cirkusz is jelen volt, a Korona cirkusz, tagjai január 25-én este léptek fel állatokkal és zsonglőrökkel a nagyérdemű közönség előtt az Ifjúsági Otthonban. A közönség nem volt tömeges, de azért az előadáson levő gyerekek lelkes tapssal köszönték meg a produkciókat.
A farsangi mulatságok sem múltak el csendesen, még ha kissé megkésve bonyolították le őket, de éppen az újabb téli hullám kezdetén űzögették gyermekeink a telet. A törökfalui általános iskolások február 7-én az iskolában versenyeztek, hogy kié a legötletesebb és a legszebb kézileg előkészített jelmez. Egy pattogatott kukorica fűzéses szoknyába öltözött fekete hölgy nyerte el a bírák tetszését. A völgyparti ovisok és iskolások a helybeli fiatalokkal együtt saját készítésű jelmezben a falut járva csörgedeztek, és nagy hanghatással űzték a telet február 14-én. A törökfalui Pumukli óvodásai pedig aznap úgyszintén, de ovijuk termében farsangi mulatsággal ünnepelték meg a farsangot. Igaz, hogy mindezek az ünneplések már beleestek a nagyböjtbe, ennek a diákok közötti járvány és a készülődés is okozója volt A gyerekek számára mindenféleképpen nagy örömet jelentett a télűzési szokás felelevenítése.
Amire ezt a cikket megírtam, az újbóli tél is megérkezett, és a motorfűrészek hangja intenzívebben megtöri a téli nappalok csendjét, mindemellett vidékünkön jelentős mozgolódások és érdembéli történések voltak, amik a közösség számára jók, hasznosak és érdekesek voltak. A január elején lehullott hó megvárta a februári havat és hideget az idei télen. Egyes helyeken az északi részre néző út menti árkok még tárolták és őrizték a havat, ami nem olvadt el, hanem várta a következőt, de ez nem volt hosszú életű.
Molnár József